Ingen vet riktigt hur kraften uppstod.
Svaret finns ej i Fördömelsernas bok. De med kraften har alltid jagats.
I mitten av 1600 talet flydde många från häxjakterna i Europa till Amerika.
Medan förföljelsen efter de med kraften fortsatte i Massachusetts, bildade-
-familjerna i Ipswich en hemlig pakt.
I 300 år har den hållit dem skyddade.
Tills nu.
Text och översättning: Samira divxsweden.net
Text hämtad från: www.Undertexter.se -Dina Filmtexter på nätet.
Läget, grabbar?
- Var, var du? Jag tänkte ge dig skjuts. - Jag var upptagen. Hur är festen?
- Vi vet inte, vi kom nyss hit. - Okej då...
Då får vi titta in!
Ja!
- Tyler! - Ge dig, Caleb. Vi dör inte av det...
...än.
Berätta nu allt, vilka är här?
Aaron Abbott är en skitstövel. Han behandlar tjejer som skit.
- Vem är det? - En ny kille.
Jag vet inte mycket om honom, men jag tänker ändra på det.
- Vem är tjejen som är med Kate? - Sarah eller något.
- Hon är ny från Bostons kommunalskola. - Hon är snygg.
Hej, Caleb.
De är här.
Vilka är de?
- Ipswich sönerna. - Hej, Kate.
Caleb.
- Hej...du är sen. - Jag var upptagen med familjen.
Här är Sarah, min rumskamrat. Det här är Pogue Parry, Tyler Sims och Reid...
- Reid Garwin, god kväll. - God kväll.
Min mormor heter Sarah, du påminner...
Caleb Danvers och du ser inte det minsta ut som min mormor.
Sarah.
- Hej, Caleb. - Kira.
Hur har din sommar varit?
- Jag heter Kira. - Sarah.
Visst ja, från Bostons kommunalskola. Hur får man plötsligt råd att gå här?
- Lägg av, Kira. - Varför tar inte du och lägger av.
- Jag vill inte ha bråk. - Det vill du säkert inte.
- Jag tror att jag kräks snart. - Låt dem vara.
Du är skyldig Kira en ursäkt.
Jag tror faktiskt att Kira är skyldig Sarah en ursäkt.
Du var faktiskt taskig.
Hör upp! Jules ringde nyss och sa att polisen är på väg hit.
- Behöver ni skjuts? - Nej, Sarah körde oss hit.
- Ses vi sen? - Jag vill sova. Jag ringer dig imorgon.
- Jag behöver skjuts. - Visst.
Hur gick det där? Jag är Caleb.
Jag heter Chase. Jag var säker på att det skulle bli bråk.
- Killen kräktes vid rätt tillfälle. - Visst gjorde han det.
God natt.
Kör nu, innan polisen dyker upp.
- Sarah vill ha dig. - Skitsnack.
Var inte avundsjuk, Reid.
- Min bil vill inte starta. - Åk med oss.
- Jag kan inte lämna den här. - Jag kan laga den. Det är inte över än.
Släpp det, det är hans liv.
Prova nu.
Tack.
- Flytta dig. - Det är min bil.
Ingen match!
- Du måste köra in till sidan. - Vill du stanna? Det imponerar nog.
Då får vi göra oss av med dem. Kör över Marple så kan vi ha lite kul.
Gör dig av med dem.
- Gasen i botten! - Dumma ungar.
- Okej, är ni redo? - Kom igen, Caleb. Alla behövs.
De vet inte. Tuta!
- Herregud, de kommer att köra rätt ut! - Harry Potter kan kyssa min röv!
Stanna bilen! Bromsa!
Det var som tusan!
Vi måste vara sist in.
Här bor vi.
- Vänta lite. - Kära nån!
De är överallt. Tack så mycket.
- Se där, ridderliga killar finns än. - En har precis flyttat hit.
Vi ska in till stan i morgon. Behöver du något?
Jag bor i rum 311. Ring mig.
Visst.
- Han är läcker. - Hör på dig själv.
- Tack för skjutsen, vi ses. - Ring mig i morgon.
Du är hemma tidigt.
Klockan är mycket, mor. Vad gör du uppe?
Jag tänker på min son som fyller arton år i veckan.
Du påminner så mycket om din far, då han var i din ålder.
Han var ett år yngre än dig, när vi träffades. Har jag berättat det?
Ja, det har du gjort.
- Låt oss få dig i säng nu. - Så stilig.
Han var den stiligaste mannen jag någonsin sett.
Jag är så rädd för att förlora dig som jag miste honom.
- Jag är inte han. - Det sa han också om sin far.
De krafter du och dina vänner utvecklade, då ni var 13-
-är ingenting jämfört med den kraft du får när du stiger.
Du är tusen gånger starkare, Caleb.
De är så beroendeframkallande.
Du kommer plötsligt tro att-
-världen är din för erövring. Och...
Då börjar du verkligen att bruka...och bruka dem.
Du kommer att åldras varje gång. Små bitar av ditt liv försvinner.
- Tills det är inget kvar. - Det kommer jag inte att göra.
Det sa han också.
Jag klarar inte av att förlora er bägge.
Jag överlever det inte den här gången.
Det gör jag inte.
Varför kallar du dem för "Ipswich sönerna"? Är de ett pojkband?
Jag gillar dig, du är rolig. Inte som de andra satkärringarna.
De är ättlingar från fem familjer som grundlade Ipswichkolonin på 1600 talet.
De gjorde affärer.
Caleb och Reid kollade in dig i dag. Jag hade valt Caleb om jag vore du.
- Varför? - Han är en bra kille.
Vad menar du?
Han hade kunnat bo här med oss andra, men istället bor han med sin mor.
- Vad är det för fel på henne? - Hon blev alkoholist när fadern dog.
- Har han en flickvän? - Så du är intresserad?
Vem är den femte då? Du sa fem familjer innan.
Det sägs att den femte familjen dödades under en häxjakt.
- Häftigt, visst? - Eller skrämmande.
Vi kunde bara se baklyktorna i dimman-
-men jag kan svära på att de körde rätt ut över kanten.
Det ni såg var säkert bara varningsljusen från fyren vid Marple.
Vi har funnit ett misstänkt fordon. Inväntar svar.
Vi försökte väcka honom, men han är helt väck. Dörrarna är låsta.
Hallå, grabben?
Lås upp dörren. Ge mig din ficklampa.
Slå in fönstret.
Grabben?
Är det någon här?
Hallå?
- Herregud! - Jag ville inte skrämma dig.
- Jag kom nyss tillbaka. - Förlåt.
Jag är lite skakig. Det kändes som att någon tittade på mig i duschen.
Ska vi titta efter?
Det är ingen fara.
Jag ser ingen.
- Vi ses senare. - Ja, vi ses.
Student funnen död av överdos.
Varför tror du att det är Reid?
Det är alltid han. Men jag har aldrig känt det när vi har använt kraften.
Kanske för att din stigning är nära.
Kanske det, men det var starkt nog för att väcka mig ur djup sömn.
Han gör det för att han är svartsjuk på dig. Din stigning är tidigare än hans.
Men jag säger dig... Jösses!
Vad händer, Caleb? Säg något.
Lyft på luren!
Vad händer?
Jag såg en skepnad. I form av den döde studenten.
Jag såg hans bild i tidningen. Vem vill skicka en skepnad till dig?
Något är galet. Det känner jag på mig.
Vi måste prata med Reid i kväll. Han är säkert på Nickys så vi möts där.
- Varsågod, Caleb. - Hej, Caleb.
- Hej, Kate. Vad gör du? - Jag köper lite grejer till vårt rum.
- Har du hört om studenten som dött? - Ja, det har jag.
- Kände du honom? - Nej, han var inte härifrån.
Jag hörde att han bodde på samma våning som Reid och Tyler.
- Hej. - Hej på dig.
- Du skrämde mig. - Hej.
Jag vill se den nya filmen med Brad Pitt, vem vill följa med?
- Jag följer med. - Jag måste ordna lite saker åt min mor.
Jag har redan sett den.
- Vill du springa ärenden med mig? - Visst.
Jag önskar att jag hade kameran med mig. Här är så vackert.
Det där är Putmanladan. Det som är kvar av den i alla fall.
Allt i det här området är från den ursprungliga Ipswichkolonin.
- Vad förde dig till Spencer? - Ett stipendium.
- Men varför här? - Jag ville gå på Harvard.
- Min far gick i årgång 81. - Det är coolt.
- Kate berättade att han gått bort. - Har ni pratat om mig?
Bara lite tjejsnack.
Det är min släkts första kolonihus.
- Bor det någon här? - Bara vår vaktmästare Gorman.
Det är jag, Gorman. Det är lugnt.
- Han ser inte lika bra längre. - Säger du det?
- Vem har du med dig? - En vän.
- Jag är strax tillbaka. - Okej.
Caleb...
- Du borde vara försiktigare. - Det vet jag, Gorman.
- Behöver du något annat? - Nej.
Då ses vi nästa vecka.
- Är allt okej? - Ja, jag mår fint.
- Vill du duscha eller byta kläder? - För vad?
- Vi ska över till Nickys. - Vad är Nickys?
Hej på dig.
- Hej, älskling. Du missade en bra film. - Min motorcykel behövde lagas.
Det gör inget. Chase höll mig sällskap.
Det gjorde han säkert med nöje.
- Hur är det? - Fint.
- Vill du ha något att äta? - Jag tar lite från din mat.
Kan jag få en hamburgare med strips och en läsk?
Snyggt.
Nämen.
- Hur länge har ni varit här? - Ett tag, vi har spelat.
Men titta där.
- Blå i bomull. - Rosa i spets.
Hon har inte haft trosor på sig sen hon var tolv år, grabbar.
Tack ska ni ha.
Behåll växeln.
Kanske nästa gång.
- Står ni varandra nära? - Ja, vi växte upp tillsammans.
- Vi var som bröder. - Det måste ha varit trevligt.
- Bäst av tre? - Okej.
- Får jag vara med? - Ja, klart.
Reid och Tyler är här.
- Var? - Vid biljardborden. Aaron är där också.
Toppen, det blir säkert bråk.
Caleb säger att ni är simmare.
Spencer är bäst, vi har varit med i mästerskapet två gånger.
Jag simmade för Hastings, jag var bäst på frisim.
Det lär du inte vara här, det är Calebs simsätt.
- Vad har hänt nu? - Vad menar du?
- Vi hade kul, men nu tittar vi på dem. - Du vet ju hur killar är med leksaker.
Ge mig ett mynt. Kom igen, så ska jag visa vad tjejer gör.
Tack.
Det är Reid och Tyler. Ta min jacka.
- Behöver ni hjälp? - Nej, stanna här med tjejerna.
Jag vann, så hosta upp pengarna.
- Vi betalar inte ett skit! - Vad händer här?
- Det angår inte dig. - Han klarade inte kombostöten...
- Men det gjorde jag. - Glöm det nu bara.
Ni får sköta det här någon annanstans.
- Nu! - Som du vill, Nicky.
- Vad tänkte du med? - Det var bara på skoj.
- De bad om det. - Sluta upp med att vara så feg.
Jag är inte färdig än.
Sluta, Reid!
Vad krävs det för att du ska förstå?
Det är beroendeframkallande, din idiot!
Du har sett vad den kan göra om man missbrukar det. Vill du det så gärna?
Men om du använder det öppet, som i kväll, riskerar du att avslöja oss.
Det tänker jag inte tillåta.
- Mina krafter är starkare än dina. - Inte förrän du stiger.
Prova då!
- Sluta! - Det är för hans eget bästa.
Gör du som du gjorde i kväll och i går är du så gott som död när du stiger.
- Jag lagade bara hennes bil. - Ljug inte.
- Jag menar senare på kvällen. - Jag vet inte vad du pratar om!
Jag använde inte kraften senare.
- Man ska inte använde det på varandra. - Säg det till Reid.
Reid ljuger. Det måste ha varit han.
Hur kan du veta det?
För det var inte du.
- Och Tyler vågar inte ljuga för mig. - Hej.
- Är allt bra? - Ja. Jag mår bra.
- Kom så åker vi. - Ja, vi sticker härifrån.
Tack för en trevlig dag. Jag hade kul.
Det hade jag också.
Jag ber om ursäkt för Gorman. Han är inte van vid att se folk.
Det överlever jag nog.
Du är faktiskt den enda tjejen som jag tagit med ut dit.
- Verkligen? - Ja.
- Hur kommer det sig? - Det vet jag inte riktigt än.
- God natt. - God natt.
Jag såg nyss samma skepnad som du såg i går. Den döde studenten.
- Vad fan är det för något? - Jag vet inte, men den skrämmer mig.
Det är någon som använder kraften och då menar jag stort.
Jag ska ta reda på vem det är.
- Hej. - Hej.
God morgon.
Herr Danvers. Higgins vill gärna träffa dig efter lektionen.
Vi ska läsa om fyra nutida amerikanska skönlitteratur författare.
Den första är Cormac McCarthy, sen är det Tim O'Bryan-
-Kent Haruf och sist med inte minst. Stephen King.
Ja, "Drömfångare" var riktigt grym!
Tack för det, herr Garwin. Men mitt val blir "Varsel".
Det är inte sådan här uppmärksamhet vi önskar på den här skolan.
- Du vet inget väl, herr Danvers? - Nej, herrn.
Men du vet något om ett bråk på den lokala baren i går kväll?
- Herrn, om jag kunde... - Chase Collins var visst också med?
Ja, herrn.
Chase Collins har kommit till oss från en briljant bakgrund och hans familj-
-har gjort ytterst generösa donationer till den här skolan.
Jag vill försäkra mig om att han får en bra tid här på Spencer. Förstår du mig?
- Ja, herrn. - Strålande.
Jag har förstått att du och Chase redan blivit vänner-
-och jag uppskattar om du tar hand om honom och ser till att han har det bra.
Och Caleb...
Inga fler slagsmål.
Visst, herrn.
Häxans uppståndelse
Vad är det?
Calebs släkthistoria. Visste du att häxjakten startade här i Ipswich?
När jag frågar Pogue, säger han bara att det är nonsens.
Vad ville rektor Higgins?
Någon har berättat om bråket på Nickys.
Vill du berätta lite mer detaljerat?
Det sitter lite glas i ditt ansikte.
Säg mitt namn!
Vad glor du på, fikus?
Grejen mellan dina ben. Den liknar en penis, men den är mindre.
Låt honom vara, Aaron.
Var inte så känslig, Aaron. Storleken har ingen betydelse.
Min hjälte!
Är du med på en match bordshockey?
Jag ska ut och äta sen, men visst.
- Du då? - Nej, jag står över.
- Du är löjlig, vad är ditt problem? - Chase är mitt problem.
- Jag vill inte att du är med honom. - Han är bara en vän.
- Det är säkert det enda han vill vara. - Det här är idiotiskt.
Tack för middagen.
- Vad sägs om lördag? - Vad händer då?
Det är höstfest.
- Höstfest. - Jag undrar om du vill gå med mig?
Och det råkar vara min födelsedag också.
Jag vet inte riktigt.
Jag går gärna dit med dig.
- Jag borde gå. - Ja, det borde du.
- Jag menar tillbaka till studentrummet. - Jag vet vad du menar.
Nu går jag.
Det är nu jag går.
- God natt. - God natt.
Sov gott.
Jag hatar, när han blir sådan. Han har varit svartsjuk från början.
Du hatar inte honom. Ni är perfekta ihop.
Det kanske vi inte är. Det är kanske dags att prova något nytt.
Och det kanske är det Pogue känner av.
- Det är åttonde gången han ringer. - Prata med honom då.
Inte förrän han slutar uppföra sig som en idiot.
Caleb är säkert inte den svartsjuka typen.
Kom igen!